Cât timp am petrecut ascultând muzica ei?! Melodiile de care, în anii ’80, deveniserăm obsedați – „Girls Just Want to Have Fun” sau „Time After Time” – sunt astăzi la fel de actuale pentru că aspirațiile sunt aceleași, iar îndrăzneala de-a spune ce și cum simți, precum și obrăznicia ambalajului, sunt pe val mai mult ca oricând.
Cynthia Ann Stephanie Lauper, (n. 22 iunie 1953, Brooklyn, New York)
Cyndi Lauper e prințesa pop pe care castelul a strâns-o și a evadat în nonconformismul dezlănțuit al clipei trăite după pofta inimii. Ea rămâne, peste timp, una dintre cele mai emblematice compozitoare, cântărețe și actrițe ale anilor ’80.
Lauper a crescut în Queens, New York. A fost o elevă indiferentă și, în cele din urmă, a renunțat la liceu, angajându-se în joburi cu totul anodine și cântând prin cluburi.
După ce a suferit o vătămare a corzilor vocale, în 1977, Cyndi a început să studieze cu un antrenor vocal specializat și a format, împreună cu colegul său de muzică John Turi, trupa rockabilly Blue Angel. Tot atunci a interpretat public cântece la care, pentru prima dată, își adusese propria contribuție componistică. Criticii i-au lăudat vocalele pătrunzătoare, iar trupa a câștigat un contract de înregistrare și a lansat un album eponim, în 1980. Succesul comercial i-a ocolit însă, iar în 1982 Blue Angel s-a dizolvat.
La premiile Grammy din 1984, She’s So Unusual a fost o nominalizat pentru albumul anului, iar Lauper a câștigat premiul pentru cel mai bun artist nou.
Deși albumele ulterioare, inclusiv True Colors (1986) și Hat Full of Stars (1993) nu au reușit să aprindă la fel topurile, Lauper și-a păstrat imaginea de durată și a apărut, în mod regulat, în programele de televiziune și talk-show-uri. De asemenea, a jucat roluri de invitat în mai multe episoade ale sitcom-ului Mad About You din anii 1990 – care i-a adus un Emmy, în 1991.
Sub machiajul nebunesc și extensiile țipătoare se ascunde un chip aproape angelic…
În 2013, Lauper a scris partitura pentru piesa de pe Broadway Kinky Boots, bazată pe un film britanic cu același nume, din 2005, povestea unui bărbat ce moștenește fabrica de încălțăminte a tatălui său; aceasta a avut un succes uriaș, iar Lauper a câștigat un premiu Tony pentru cea mai bună partirură originală, devenind prima femeie solo care a câștigat premiul. Piesa a câștigat alte cinci Tonys, inclusiv premiul pentru cel mai bun muzical.
Cântăreața și compozitoarea a continuat să înregistreze, iar albumele sale ulterioare au inclus Memphis Blues (2010) și Detour (2016).
În 2015, Lauper a fost inclusă în Songwriters Hall of Fame.
Avansând în vârstă, cu stil
„Am un sentiment minunat atunci când cânt. Diferă de tot ce e lumesc. Picioarele sunt ancorate pe Pământ și o forță energetică, pe care, parcă, o ții în mână cu îngerii sau stelele, urcă prin ele spre vârful capului…”
foto tumblr.com
Citește și Cu dragoste, Sarah
Aș vrea să mă laud că sunt doctor la Spitalul de Doruri Cronice. Dar nu pot. Pentru că sunt doar un portar, biet portar. Tot ce fac este să le notez, febril, intrările și ieșirile, când și cum bântuie ele. Sunt lipsite de orice respect, nici măcar nu folosesc poarta, trec așa, pur și simplu, prin mine.
De când, însă, geamurile gheretei s-au spart și prin acoperiș răzbește ploaia, am dat bir cu fugiții. Sunt acum, și eu, un Dor.